«Каменярі»
Вони скалу лупали що є сили.
Я бачив «монстра» вранці на зорі,
І до пів ночі щось там молотив він
-
Пускали іскри - молот і кайло,
Граніт тремтів від рук його затерплих.
Котилось ехо на усе село,
Волає «Зубр» , але каже – стерплю
-
Батьки не вічні, швидко час сплине,
Собі пора на камінь класти камінь.
Комусь із меньших хата відійде,
І приведе туди своє кохання
-
Життя складне, хто слабкість проявля
Тому не протягнути зайву днину.
Душа немов без мами немовля,
Кричить – «рятуйте люди бо загину».
-
Душа і тіло – всім давай тепла,
Все тягне силу, час, увагу, гроші.
Погляну вниз і куча ще мала,
Ех, «ЗУБР, ЗУБР» мій таких хороший
-
Нагепаю причеп, крутьну движок,
Відпущу щеплення, газку до пробуксовки.
І вже за «буком» з маком пиріжок,
А під диваном «найківські» кросовки
-
Врублю музон і стрічку мотану,
Новини гляну що там, де, по чому.
Люблю село, хоч зранку пацану -
Вставати до роботи по новому…
Присоединяйтесь к ОК, чтобы посмотреть больше фото, видео и найти новых друзей.
Нет комментариев