І́гор Ві́кторович Зі́нич — молодший сержант медичної служби Збройних Сил України, наймолодший Герой України.
Закінчив Білоцерківський медичний коледж 2009 року. Після строкової служби повернувся працювати в Рокитнянську районну лікарню.
Доброволець, медичний брат госпітального відділення, 80-а окрема десантна бригада.
Від 17 грудня 2014-го — на території Донецького аеропорту. Протягом останніх днів боїв перед підривом терористами нового терміналу Донецького аеропорту Зінич рятував життя поранених за таких умов, коли бійців неможливо було вивезти під обстрілами, був і сам поранений.
Терористи не давали відвозити ні мертвих ні поранених. Одному вояку від пострілу з РПГ відірвало руку та вирвало нижню щелепу; «Псих» вставив йому трубку та з помічниками дві доби боровся за нього — на морозі, у кіптяві, під час бою. Домовилися з росіянами про тимчасове перемир'я — аби пораненого в лікарню довезти. У госпіталі він помер через 10 днів — військовика ввели в кому та не змогли вивести. «Псих» його 2 доби без нічого з лап смерті видирав, а там… не змогли.
20 січня 2015-го загинув під завалами в новому терміналі.
Пошуками Ігоря займався брат, сестра та друзі, 16 лютого 2015-го вдалося вивезти його тіло. Похований в Рокитному 19 лютого 2015-го.
Звання Герой України з врученням ордена «Золота Зірка» (14 жовтня 2015) — за виняткову мужність, героїзм і незламність духу, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, жертовне служіння Українському народові.
Орден «Народний Герой України» (4 червня 2015).
Присоединяйтесь к ОК, чтобы посмотреть больше фото, видео и найти новых друзей.
Нет комментариев