Предыдущая публикация
Побачити, як сходить сонце, відчути дотики промінь.
Вдихнути чистого повітря - в нім запах терпкий трав й солодкий смак троянд.
Пройтися босо по траві подвір'ям й по росах запашних отав.
І жайворонка спів веселий чути поміж біленьких густих хмар,
Лелечий клекіт десь здалека і переклИк сільських собак.
І де б не був, куди б не йшов ти,
Не так радіє серце і душа,
Як в своїм крАю, в ріднім домі,
Де все Твоє...
і Ти - СВОЯ!.
Ольга Паньо.
Присоединяйтесь к ОК, чтобы подписаться на группу и комментировать публикации.
Комментарии 1