Переносили неодноразово,
але завжди пам'ятали, що нас там чекають, і що їхати необхідно. І хлопці
звонили з Авдіївки, казали яка там "м'ясорубка", так що кожного дня з
думкою про наших захисників ми шукали те, що їм було потрібно.
Зазвичай в зборах на передову беруть участь селищні ради району, та
цього разу після масових зборів для місцевих мешканців Авдіївки, ми
навіть не розраховували на їхню підтримку, та ще й відношення влади до
фонду, яке вони продемонстрували на прикладі "Громадського форуму" не
додавало оптимізму. На жаль, і на рахунках фонду вже майже порожньо,
тому, коли подзвонили хлопці з 39 батальйону та попросили запчастини на
машину, скоби, мішки, цвяхи для будівництва укріплень, навіть невідомо
було чи зможемо їм допомогти. Проте, буває так, що допомога приходить
тоді, коли не чекаєш, і наші справжні друзі та патріоти своєї країни
відгукнулись на прохання наших захисників. Так вдалось назбирати 3 тис
грн. та врешті купити все, що просили бійці.
Скло лобове та бокове на волинянку, в яку влучили уламки міни, цепки на
бензопили, масло, паяльну лампу, арматуру на скоби, продукти. Тут не можу не написати щирі слова вдячності Виктория Супруненко, Таня Панасенко, Вадим Васєнін, Люда Гладка, Наталія Понька, Михайло Бондар, Наталії Фесенко з Чорнопарівки. Велика подяка вам усім! Голова БФ "Сприяння захисту Солонянщини" Микола Марчук,
навіть перебуваючи на передовій в Кримському, де служить капеланом в 93
бригаді, переймався чи відбудеться поїздка, тому звернувся до голови
райради Коржа О. Л. з проханням про заправку. Тож дякуємо Олександру
Леонідовичу та фермерському господарству "Гайдамацьке" за 60 літрів
дизпалива. Ви ніколи не відмовляли волонтерам за що вам величезна
подяка! Також подяка Оксана Чалова за ліки, ковдри, зелень та сало, посуд і різну смакоту. Та більшість машини загрузила родина Інни та Олексія Петренко! Це і буржуйка, труби, і мішки, посуд та печиво, теплі речі та інструменти, та мабуть, 100 кг цвяхів! Також Dmitro Glushchenko дякуємо за теплі речі.
Пиріжки для військових пекли повара та викладачі аграрного ліцею, вже не вперше вони підтримують наших захисників!
Наше завдання було в тому, щоб все це доставити до позицій, бо саме на
позиціях, а не в штабах найбільша потреба. На штаби, вибачайте, ми не
бачимо сенсу завозити. Це наша принципова позиція! Отже, коли
приїхали в Авдіївку, а там почалися поки що далекі "прилети", які
погрожували перерости в близькі, хлопці на ЗІЛу виїхали до нас зі свого
лісу. Під звуки канонади ми вигружались, вони розповідали про свої
досягнення, а там, повірте, є чим пишатися! Ми передали їм всі слова
підтримки та привіти від всіх, хто передавав, а також валентинки від
дітей СЗШ #2. Тож передаю усім, хто допомагав, слова вдячності
від "робінгудів" з авдіівського лісу! Вони дуже раді, коли про них
згадують та підтримують. Вони - справжні герої!
Присоединяйтесь к ОК, чтобы подписаться на группу и комментировать публикации.
Нет комментариев